Lad celledøren stå åben. Lad ham flygte.
Historien kan blive fordrejet og give kraftigt bagslag.
- Netop. Det er en alvorlig sag. - Jeg beklager, Hr Wilson ...
Ingen diskussion! Jeg er træt af ord. Skidt med bagslag og alvor.
Jeg tager ansvaret. Lad ham flygte. Det er vores eneste chance.
Hvad I end truer med, insisterer jeg. Dette uhyre må udslettes.
Hører I? Udslettes!
- Passagerer, gør klar til landgang. - Jeg rejser for helbredets skyld ...
- Hav Deres pas klar. - Jeg rejser for helbredets skyld ...
- Jeg forstår ikke. - Har De et ærinde i landet?
- Jeg skal møde min mand. - Næste!
- Stephan Polovsky. Tag dig af ham. - Har De et ærinde i landet?
Jeg rejser for helbredets skyld ... Jeg rejser for mit helbreds skyld.
- Hvad er Deres nationalitet? - Polen.
Næste ...
Hallo? Ja ...
Har De tabt ham... Ved De, hvor han går hen?
Min kone skygger ham.
Han skal til fotografen. Sikkert efter et nyt pas og nye instrukser.
Jeg vil gerne finde Franz Kindler. Franz Kindler ...
Han eksisterer ikke. Franz Kindler er død og begravet.
Det er en ordre!
Jeg har en besked til Franz Kindler fra den gamle.
- Det er forbudt ... - Jeg beordrer Dem i Herrens navn!
Kender De det navn, han bruger?
- Connecticot ... - I De forenede Stater.
Byen hedder Harper.
Det er Harper.
Om forladelse.
- Goddag. Havde De en god rejse? - Ja tak.
- Flot butik De har, Hr Potter. - Det er mig. Vi sælger alt.
- Kan jeg efterlade kufferten her? - Ja, på eget ansvar.
Bare læg den på hylden.
- Jeg tager bladet her. - 10 cent.
- Hvad er byens bedste hotel? - Miss Peabody's nede ad gaden.
- Den anden vej, Mister. - Okay.
HARPER DRENGESKOLE
- Må jeg komme indenfor? - Ja, naturligvis ...
- Bor Charles Rankin her? - Ja, men han er ikke hjemme.
- Venter De ham? - Ja, om lidt.
- Hvornår? - Om et par minutter.
Et par minutter ...
Må jeg vente her?
Javist ...
- Vil De ikke sidde? - Jo tak.
- Er De en ven af hr Rankin? - Ja.
Jeg hedder Mary Longstreet. Goddag.
Hr Rankin burde være her nu.
Af og til bliver han efter skoletid, men han kommer lige hjem i dag.
Det er nemlig vores bryllupsdag. Vi skal giftes kl. 6.
Jeg burde egentlig ikke være her, men gardinerne skal op.
- Hvilken retning kommer han fra? - Fra Webster Hall.
- Det er kollegiet derovre. - Så går jeg ham i møde.
Hvem skal jeg hilse fra?
Franz ...
- Det er mig, Franz. - Meineke. Vi må ikke ses sammen.
Gå tilbage mod kirken gennem skoven. Hører du?
Følg stien. Vi mødes i skoven.
- Hej, professor Rankin. - Vi laver skattejagt.
- Jeg skal lægge sporene. - De burde gå med og tabe Dem lidt.
- Hvor skal I hen? - I skoven.
Skoven? Jeg ville gerne, men jeg har desværre travlt.
- Vi bliver ude til mørkets frembrud. - Vi tales ved.
Denne vej!
- Meineke. - Ja, det er mig.
- Jeg troede ... - Jeg var blevet hængt.
De andre, men ikke jeg. Den mand kan ikke måle sig med dig, Franz.
Du har ikke forandret dig meget. I uniform ville du ligne dig selv.
- Franz, jeg er en anden mand. - Også jeg, Conrad.
Jeg fjernede alle i Tyskland og Polen, der kunne afsløre min identitet.
Gæt hvad jeg skal kl. 6 i aften?
Stå foran præsten med datteren af en højesterets-dommer.
En berømt liberal. Og pigen er køn. Ja, camouflagen er perfekt.
Hvem ville lede efter Franz Kindler på den hellige Harper skole...
...blandt sønnerne fra Amerikas fineste familier?
Jeg bliver i mit skjul til vi slår til igen.
- Franz, bliver der krig igen? - Selvfølgelig.
Det er forfærdentligt, siger Herren. Det var derfor, jeg kom.
- Han frigav mig, for at jeg ... - Hvem frigav dig?
Den gamle.
- Du mener vel ikke ... - Jeg mener Gud.
- Franz, jeg er som født påny. - Er du blevet religiøs?
Franz, alle døre stod åbne for mig. Det var et Guds mirakel.
De løslod dig for at finde mig. Er nogen fulgt efter dig?
- Fulgte nogen efter dig hertil? - Ja ... Den onde.
Han lignede en almindelig mand, røg endda pibe.
Men jeg gennemskuede ham og slog ham ihjel oppefra.
- Guds vilje ske ... - Dræbte du manden med piben?
Ham der fulgte efter dig? Ingen andre fulgte efter dig?
Du må finde frelse, Franz. Bekend dine synder som jeg.
Bekendtgør din skyld. Ellers kan du ikke blive frelst.
- Tror du virkelig, Conrad? - Det kræver styrke.
En styrke, som kun kan komme fra Gud.
Knæl sammen med mig og lad os bede Gud give dig styrke.
Jeg har syndet mod himlen og mod dig.
Jeg er uværdig til at kaldes din søn.
Gentag efter mig. Jeg fortvivles over mine synder.
- Gud af alt det gode. - Gud...
- Hvor kunne jeg krænke dig? - ... af alt det gode ...
Denne vej, venner! Han må ikke slippe væk!
Sporet er her!
Denne vej.
Kære venner. Vi er samlet her idag for Guds og for menneskers åsyn...
...for at forene denne mand og kvinde i det hellige ægteskab.
... og være hende tro, til døden jer skiller?
Ja.
Mary, vil du ægte denne mand og leve med ham som Gud beskriver ægteskabet?
Vil du elske og ære ham i medgang og modgang...
...og være ham tro, til døden jer skiller?
Ja.
Goddag ...
- Er der bryllup? - Ja. Dommer Longstreets datter.
Han er dommer i højesteret.
- Et glas aspirin, tak. - Tredje hylde fra oven.
De store står til venstre. De må selv hente det.
De kan finde alt på vores hylder. Bare kig og tag selv.
Lige der ... Ja, sådan.
- Bor De på Miss Peabody's? - Kun for et par dage.
Og en kop kaffe. Eller skal jeg hente den selv?
- Cafeteriet er hernede. - Ja, der er selvbetjening.
- Det sædvanlige. - Tre dollars, hr Todd.
- Må jeg tage så meget fløde, jeg vil? - Folk på egnen drikker sort kaffe.
- Hanen til højre. - Tak.
- Hvem gifter Miss Longstreet sig med? - En skolelærer.
- En fremmed i byen. - Jeg udstedte attesten.
Jeg er kommunaldirektør.
- Et spil dam? - Ja.
Kommunaldirektør? Det må være et stort ansvar.
Jeg styrer byen, kan man sige.
Vi plejer at spille om 15, 20 ...
Vi satser ofte 25 cents per spil.
Det er lidt rigeligt for mig, men jeg tager chancen.
Sådan skal det være.
- Må jeg trække først? - Det er så iorden.
- De må kende næsten alle i byen. - Ikke næsten. Jeg kender alle.
Er De på forretningsrejse?
Har det noget med skolen at gøre?
Sælger De noget?
Vil De købe noget? Nå, så De er antikvitets-handler.
De kommer altid til Harper. Dommeren har byens bedste samling.
- Men det hjælper ikke Dem. - Nej, han sælger nok ikke.
Ved De, om der er kommet andre fremmede købere?
Der kom en fyr her til morgen. Med samme bus som Dem.
Han har ikke hentet sin kuffert. Han kunne være køber.
Nej, han var snarere missionær. Han kiggede bare i telefonbogen.
Lille fyr, tynd, uheldigt udseende.
- Har De slået hovedet? - Ikke alvorligt.
Det var en skam ...
Man skal koncentrere sig om spillet. 25 cents, tak ...
- Jeg vil ikke skjule min skuffelse. - Far, har du set min nye mand?
- Har han allerede forladt dig? - Tilsyneladende. Red, hvor er Charles?
Find ham for mig.
- Jeg kan ikke finde ham, Mary. - Hvor er han? Jeg er bekymret.
- Er du, skat? Hvorfor dog? - Charles ...
- Du har skiftet tøj. - Burde du ikke også det?
- Vi skal jo på bryllupsrejse. - Giv mig fem minutter.
NYANKOMNE I HARPER DET SIDSTE ÅR...
Halløj ...!
- Var det Dem, der stillede uret? - Nej, jeg rensede det bare.
Det er meget smukt, så vidt jeg kunne se udefra.
- Mit navn er Wilson. - Noah Longstreet ...
Jeg vil mene, det er fra slutningen af det 16. århundrede.
Sikkert af Holbrecht fra Strassburg. Uret, altså ...
Det aner jeg ikke. Min svoger skal reparere det.
- Er han deroppe nu? - Nej, han skal på bryllupsrejse først.
- Er han ekspert? - Det er hans hobby.
Er det rigtigt? Det er også min hobby.
- Bryllupsrejse? - Ja, han og min søster er blevet gift.
Han skal være tilbage på fredag på grund af eksamen.
Han er lærer på skolen.
- Han hedder Rankin. - Javel.
Det er rart, De kender Reveresølv, men mit speciale er tin.
Tin...
Revere-håndværket, er trods dets tunge design...
...stort set altid fuldendt.
- Det er smukt. - Noah ...
Hr Wilson, min datter Mary og min svigersøn Charles Rankin.
- Jeg forstyrrer vel ikke hjemkomsten? - Godaften, Mary.
- Jeff, hvordan har du det? - Velkommen hjem, frøken Mary.
- Sæt jer, inden maden bliver kold. - Kom så ...
- Hvordan var bjergene? - Fantastiske.
Hr Wilson, vil De sidde her? Jeff, sæt dig, hvor du plejer.
Charles er vidunderlig på ski. Jeg er også ret god, ikke sandt?
- Huskede du at samle benene? - Ja, siden du spørger.
Hr Wilson arbejder på et katalog over Paul Revere-sølv.
- Hr Wilson er også ekspert i ure. - Det er også Charles hobby.
Det fortæller Deres bror. De skal reparere kirkeuret?
- Jeg vil forsøge. - Det er en stor opgave.
Bare det mislykkes. Jeg holder af Harper med uret, der ikke går.
- Har De været i Harper længe? - Siden fredag for en uge siden.
Nej, jeg lappede Dem sammen i fredags.
- Hvordan har hovedet det? - Bedre, doktor.
De kom til skade i torsdags, den dag brylluppet stod.
Det er rigtigt. Det var onsdag jeg rejste fra Bangor.
- Kom De til skade, hr Wilson? - Ikke alvorligt.
- Alvorligt nok til at få en stor bule. - Den sædvanlige dør ...
Godt du er hjemme, søster. Din hund har været utrøstelig.
Det er fordi, du har savnet mig.
- Hvordan var mødet, Adam? - Irriterende. Udenrigspolitik.
- Jeg læste fyrens rapport. - Standich, ja.
- Han er frygtelig snerpet. - Den snak hører 30'erne til, Noah.
- Standich? - Fra Lenin Times i Berlin.
Han citerede mest rygter. Mænd der mødes i hemmelighed, hedenske ritualer.
- Tror du på ham, far? - Alt er muligt.
Undskyld, men det er tåbeligt. Der findes måske fanatikere...
...men ingen fornuftig tysker kan stadig have smag for krig.
Kender De Tyskland, hr Rankin?
Undskyld, men jeg har en tendens til at skaffe mig fjender over det emne.
Vi kalder det et objektivt sunspunkt fra en objektiv historiker.
Historiker? En psykolog kunne forklare det bedre.
Tyskeren føler sig uskyldigt forfulgt af alverdens misundelse og had...
...fra underlegne folk og nationer .
Han vedgår ingen fejl og slet ikke synder.
Vi ignorerede Etiopien og Spanien, og det kostede mange faldne.
Andre har indset, hvem klokkerne ringede for, men ikke tyskeren.
Han følger stadig krigsguderne til tonerne af Wagner.
Og i de hemmelige klubber vågner tyskerens drømme...
- og han stiller sig klar i rustning under de germanske bannere.
Menneskeheden venter på Messias, men for tyskeren varsler han ikke fred.
Han er en ny Hitler.
De tror altså ikke på reformerne i Tyskland?
Det ved jeg ikke, hr Wilson. Folket kan kun reformeres indefra.
Lighed og frihed vil aldrig slå rod i Tyskland. Alle andre taler om det.
Alle er skabt lige, næstekærlighed. Men i Tyskland ...
Der er Marx: Proletarer, stå sammen. I mister kun jeres lænker.
- Marx var ikke tysker, men jøde. - Charles, så er der ingen løsning.
- Jeg mener noget andet. - Hvad er så det?
Tilintetgørelse ... Ned til den sidste soldat.
Charles, du taler da ikke for en karthageniensisk fred?
Verden har ikke haft meget vrøvl med Karthago de sidste 2000 år.
Som talt af en skolemester.
Apropos lærere, hr Wilson, staben kommer til te næste tirsdag.
Har De lyst til at komme?
Jeg ville meget gerne, men mit arbejde her er gjort.
Jeg rejser fra Harper i morgen.
- Pudsigt ure også er Wilsons hobby. - Ja, ikke?
- Red, kan du lide dit nye hjem? - Kom her, Red. Vi går en tur.
- Du kan bare lukke ham ud. - Jeg trænger til det. Jeg er rastløs.
-Godt. Hvordan går det? - Jeg kommer til Washington i morgen.
Du havde ret angående Rankin. Han er hævet over mistanke.
Kom, Red ...
Red ... Kom her!
En udenbys samtale ... Jeg ringer til Washington D.C.
Kun en nazist ville nægte, Marx var tysker, fordi han var jøde.
Jeg tror, jeg bliver lidt.
Hvad er der, skat?
Undskyld. Jeg drømte ... om den lille mand.
- Hvilken lille mand? - Ham jeg fortalte om.
Han var her den dag, vi blev gift.
Vil du tænde en cigaret til mig?
Sådan en drøm har jeg aldrig haft. Den skræmte mig.
Tak ...
Den lille mand gik helt alene over det øde torv -
- og hvor han end gik, kastede han en skygge.
Men da han gik væk, blev skyggen bag ham og bredte sig som et tæppe.
- Gid du vidste, hvem han var. - Du er overtræt.
Ja, måske ...
Vær sød at slukke den.
Hvad var det?
- Det lød som Red, Charles ... - Jeg lukkede ham ind i kælderen.
Ikke sært han hyler. Han har aldrig været låst inde.
Hvis Red skal bo her, må han trænes. Om natten sover han i kælderen.
- Om dagen skal han lænkes. - Charles, hunde er ikke fanger.
- Red er min hund. - Jeg beder dig, Mary. Det er bedst.
- Hej, Red. Er du ikke fl yttet? - Mary sagde, han hyler hele natten.
- Er her godt at fiske? - Udmærket. Vil De med?
Min påklædning er forkert, men fiskene er vel ligeglade. Tak.
Jeg er ikke heldig i dag. Chokolade?
Ja tak.
- Fisker hele familien? - Min far fanger altid noget.
- Hvad med Charles? - Charles?
Jeg kalder ham hr Rankin i skolen. Det er lidt forvirrende.
- Han arbejder en masse på uret. - Hvorfor kan du ikke lide ham?
- Hvad mener De? - Du synes ikke om din svoger.
Det rager ikke mig, men gid du ville sige hvorfor.
Jeg kan da godt lide ham ... Der er ikke grund til andet.
Jeg ved godt, jeg er påtrængende, men jeg kan ikke lade være.
Det er min opgave.
Jeg vil nødig blande dig ind i det, men du er min eneste mulighed.
- Jeg har brug for din hjælp. - Med hvad?
Din søster er måske i stor fare. Du er mand nok til opgaven.
Sandheden er, at jeg ikke er antikvitets-handler.
Jeg er en slags detektiv.
Hvad skal jeg gøre?
Jeg må vide, hvad han lavede på bryllupsdagen. Helt op til vielsen.
Det går nok ... Hvis ikke Charles opdager det.
Jeg holder ham beskæftiget.
De må tage fejl. Mary ville ikke forelske sig i sådan en.
Forhåbentlig, Noah, men sådan er det.
Folk kan ikke gøre for, hvem de forelsker sig i.
- Godaften, hr Potter. - Hr Wilson.
Godaften, drenge.
85 cents ...
Jeg hører, De og Rankin vil prøve at reparere uret.
Kommer det til at gå rigtigt?
Og vil englen cirkle rundt om klokkespillet?
- Er englen en mand eller en kvinde? - Det aner jeg ikke.
De fleste engle er nok ligeglade.
- Giver De op ...? - Næ. Der står 25 cents på spil.
For resten, har Rankin hentet sin mad her til aften?
Nej. Han får gerne fri ved denne tid.
Nå ja ...
Det bliver tidligere mørkt nu.
Den lille mand hentede aldrig sin kuffert ... Besynderligt.
Ja, ikke? Jeg er fristet til at kigge i den. Den er ikke låst.
- Det er De i Deres gode ret til. - Mener De det?
- Jeg må have et vidne. - Mig.
Det er nok for mig. Lad os prøve at kigge i den.
- Hvad mon der er i den? - Beskidt tøj. En sweater.
Sæbe og barberkniv i et håndklæde, der står "SS Christabel" på.
Et par gamle sko.
- Ellers kun religiøse pjecer. - Godaften, Hr Potter.
- Hej, hr Wilson. - Godaften, hr Rankin.
Hr Potter og jeg har stukket næsen i andres sager. Kufferten der.
- Fyren kom aldrig og hentede den. - Det er over to uger siden.
- Ved De, hvad han ville i Harper? - Han så i telefonbogen uden at ringe.
Han så pudsig ud. Splejset lille fyr med store udstående blå øjne.
Han gik mærkeligt, som om han kunne løbe hvert øjeblik.
- Havde han en fremmed accent? - Nærmere en fremmed talemåde.
- Ved De, hvem han er, Mrs Rankin? - Nej ...
Jeg ville bare løse mysteriet. Har alle fremmede ikke accent?
- Mary, har du set Red? - Nej, ikke siden jeg kom med ham.
- Han strejfer konstant om i skoven. - Du sagde, han aldrig løb væk.
- Det er derfor, Noah er nervøs. - Kom, Mary ...
Godnat, Mr Wilson ... Noah.
Fandt De ud af noget?
Meineke var i Rankins hus, og din søster så ham.
- Har Mary sagt det? - Hun skulle til det.
Din søster er en fin kvinde, men hun må lære sin mand at kende.
De kender ikke Mary. Hun vil ikke tro noget ondt om ham.
Noah, vi må sørge for, at hun selv finder ud af det. Forstår du?
Hun ved ingenting nu. Bortset fra at han ikke ville lade hende tale.
Jeg gad nok høre den forklaring, han giver nu.
Jeg studerede i Geneve. Der var en pige.
Aftenen før jeg skulle rejse, sejlede vi ud på søen.
Hun sagde, at giftede jeg mig ikke med hende, kom hun aldrig i land.
Jeg troede naturligvis, hun spøgte, men det gjorde hun ikke.
Før jeg kunne stoppe hende, rejste hun sig op i båden ...
Jeg sprang i efter hende, men for sent. Hun var væk.
Kun hendes bror vidste, vi var sejlet ud.
Han vidste, jeg ikke myrdede hende, men forlangte en sum penge.
Jeg gav ham, hvad jeg havde og rejste.
Med årene bildte jeg mig ind, at det var fortid.
Og så på vores bryllupsdag, Mary, dukkede han op igen.
Hendes bror ... den lille mand.
Jeg gav ham alle mine penge ... og han forsvandt igen.
Skat ... du skulle have sagt det og ikke båret rundt på det alene.
Du er et dejligt menneske, Mary. Jeg elsker dig så højt.
Hvorfor hentede han ikke sine ting?
Nu han havde penge, havde han vel råd til bedre.
Skat, jeg er rastløs. Jeg vil arbejde på uret i nat for at falde til ro.
- Det forstår du vel? - Selvfølgelig.
- Skal jeg følge dig hjem? - Det behøver du ikke.
- Klokken er mange. - Skidt. Harper er ikke farlig.
Jeg elsker dig.
Stakkels gamle Red. Han hørte nok min fløjten.
Han kunne ikke gø. Han kravlede bare hertil og døde.
- Hvorfor tror De, han døde? - Lad os finde ud af det.
Det er jo Longstreets hund Red. Den ser død ud.
De gik op til dr. Lawrence. Ved De hvorfor?
Hvad mon der er sket? Et spil dam?
- Nej tak. - Colaen koster fem cents.
Tak, Mr Rankin.
Doktor, hvor længe kunne hunden leve med den mængde gift i sig?
Højst et minuts tid.
Så blev Red forgiftet kort fra det sted, hvor du fandt ham.
Og på den sidste strækning har han bevæget sig langsomt.
- Tusind tak, doktor. - Tak, Jeff ...
Mr Peabody, få bladstativet indenfor i en fart.
Skynd dig så lidt ... Goddag, hr Wilson. Noah.
Kom her med det, Peabody ...
Hvad siger loven om hundemord? Svarer det til mord på et menneske?
- Det er lige så forkert. - Fire mudrede poter.
Intet mudder på bagkroppen. Tørre blade i mudderet.
- Red må have gravet i skoven. - Efter hvad, hr Wilson?
- Et lig, tror jeg. Meinekes. - Den lille mand?
Jamen, så ...
De nåede mig lige, inden jeg skal afsted. Hvad mangler De?
- Maskinolie. Hvorhen? - Ud og lede efter liget. På fjerde hylde.
Jeg hører intet i kirketårnet. Hvilket lig leder man efter?
Sikkert ham der efterlod kufferten. Han havde et ulykkeligt ansigt.
Jeg vidste, det ville gå ham skidt. Olien koster 15 cents.
Jeg skriver den på regningen.
Sarah sagde, du var heroppe. Pakker du? Skal vi ud at rejse?
- Ikke os, skat. Jeg skal. - Hvad mener du?
Mænd går fra deres koner, fordi de ikke elsker dem. Jeg går af kærlighed.
Du protesterer ikke, når du ved, hvilken mand du giftede dig med.
Men jeg giftede mig med dig og jeg mente i medgang og modgang.
Også selv om jeg ... dræbte Red?
Det kunne du ikke gøre.
- Det var en ulykke. - Nej, jeg dræbte ham med overlæg.
Mord danner en kæde, der ligger sig om din hals.
Red gravede, hvor den mand lå, jeg havde dræbt. Din lille mand.
- Dræbte du ham? - Med de bare hænder.
De hænder, der har holdt om dig. Vil du nu lade mig gå?
Hvorfor gjorde du det?
Jeg kunne ikke give ham nok. Han vidste, din far var velhavende.
Han vidste, dommer Longstreet ville beskytte sin datter mod skandale.
Mary, jeg skulle være forsvundet, så han ikke kunne finde mig, men...
Jeg elskede dig og lod mig friste.
Elskede ... hvis en af os må væk, rejser vi sammen.
Du ville have delt mine sorger.
Charles, hvad kan sætte dig i forbindelse med ham?
Ikke noget ... Kun du ved, jeg kendte ham.
Du har intet at frygte, hvis kun jeg kan fortælle sandheden.
Hvis du ikke siger noget, er du medskyldig.
Det er jeg allerede. Jeg er en del af dig.
Men du gyser ved min berøring, som var det dødens.
Det er bare nerver ... Hold om mig, Charles.
Mr Peabody, luk ligsynskontoret op. Jeg vidste, det var ham.
Men han har forandret sig af at ligge i jorden.
Godaften, Mr Wilson. Noah. Skrækkeligt, ikke?
Vi kan ikke lade Mary være alene med ham nu.
Nu vil hun indse, at den forklaring, hun har fået, er falsk.
Noah, jeg tror, din søster er rede til at høre sandheden.
Charles ... Vil de tvinge mig til at se liget?
- Det tror jeg ikke. - For det kan jeg ikke.
Det tror jeg i hvert fald ikke. Jeg har aldrig set en død.
- Hvor mange kommer til te? - 28 i alt.
- Du spiste ingen aftensmad. - Er det ikke for meget for jer to?
Vi klarer det nok.
Jeg burde vel ... Jeg ved det ikke. Jeg vil møde nogen.
Mary ... tag dig sammen.
Hvis det skal skjules, må du opføre dig helt naturligt.
Skat, hør nu her ...
- Jeg er rede til at gå til politiet. -Det er din far, Miss Mary.
- Tak, Sarah. - Mary ...
Hallo. Ja, det tror jeg. Nu skal jeg spørge.
- Han beder mig komme. - Er jeg også inviteret?
- Han vil tale med mig alene. - Det er der intet unaturligt ved.
- Er der? - Nej ...
Okay, Adam, jeg kommer.
- Er det ikke besynderligt? - Nej. Nu skal du høre.
Jeg arbejder på kirkeuret imens. Så kan du hente mig senere.
Jeg er bange ... Hvorfor skal jeg komme alene?
- Hans stemme lød så underlig. - Du ved, hvad du skal sige, ikke?
Kom indenfor, Mary.
- Er der noget i vejen? - Hr Wilson er her i et alvorligt erinde.
Vi må forsøge at hjælpe ham så godt vi kan.
Han vil stille dig nogle spørgsmål.
Hvad vil De vide?
- Ved De, at vi fandt et lig i går? - Ja.
- Har De mødt afdøde? - Nej, aldrig.
- Har De set liget? - Nej ...
Hvordan kan De så være sikker på, De aldrig har mødt ham?
Jeg kan ikke være sikker ...
- Mistænker De mig? For hvad? - At dække over morderen.
Måske vil et fotografi hjælpe. Kan De kende denne mand?
Conrad Meineke, ansvarshavende i en meget effektiv KZ-lejr.
De kender ham, ikke? De har mødt ham i Harper.
Nej, jeg har aldrig set ham.
Dommer, vil De slukke lyset? De skal se nogle film.
Jeg er medlem af kommissionen for straf til krigsforbrydere.
Jeg skal stille flygtede nazister for retten. Derfor kom jeg hertil.
De tror da ikke ... Mr Wilson, jeg har aldrig set en nazist.
Måske uden at vide det. De ser ud og opfører sig som alle andre...
...når det passer ind i deres forestilling.
Gaskamret, fru Rankin.
Folkene fik et varmt brusebad for at åbne deres porer for gassen.
Dette er et kalkbrud, hvor hundreder af mennesker blev begravet levende.
- Hvorfor skal jeg se de rædsler? - Alt hvad De ser ...
... er udtænkt af en hjerne, en mand ved navn Franz Kindler.
- Franz Kindler? - Han var en brilliant ung nazist.
Kindler opfandt folkemordet for at affolke de erobrede lande...
...så Tyskland uanset krigens udfald ville være stærkest i Vesteuropa.
I modsætning til Goebbels og Himmler hyldede Kindler anonymitet.
Aviserne bragte ikke hans billede. Og kort før han forsvandt...
... destruerede han alt, hvad der forbandt ham med hans fortid.
Der er kun et spor i retning af Franz Kindlers identitet.
Han har en hobby, der næsten er en mani ... Ure.
- Det har mange mennesker. Også De. - Jeg er ikke færdig, fru Rankin.
I et tjekkisk fængsel ventede en krigsforbryder på sin henrettelse.
Nemlig Conrad Meineke, der var Franz Kindlers højre hånd.
Han var et uhyre. Stanken af brændt kød hang i hans tøj.
Men vi satte ham fri, så jeg kunne finde Kindler.
Han førte mig hertil, Mrs Rankin. Og så forsvandt han.
Indtil i går. Deres hund fandt ham, men desværre død og begravet.
Der findes kun en person, som kan identificere Franz Kindler.
Den, der med sikkerhed ved, hvem Meineke opsøgte i Harper.
Nej, min Charles er ikke nazist!
De var i Rankins hus den dag, De blev gift. Kom der nogen?
- Det er kun to uger siden. - Der kom ikke nogen.
- Var De alene hele dagen? - Nej.
- Hvem var der ellers? - Charles.
Han kom efter skoletid. Vi var sammen over en time.
De kan ikke forbinde min mand med Kindler. Det er latterligt.
De vil udnytte mig, men De får ikke mig til at lyve ...
Det er nemlig en løgn. Det er løgn ...
Mary ... Vent nu, Mary!
Mary! Vent nu lidt!
Det var bedre ...
Du ved vel, at din og Noahs velfærd betyder mere for mig end alt andet?
- Ja ... - Du må se det i øjnene.
Din lykke kan afhænge af, at du fortæller mig sandheden.
Hvis hr Wilson har ret i, at han er en forbryder, er ægteskabet ugyldigt.
- Du behøver ikke være loyal. - Han er god.
Han ville ikke gøre ... nogen fortræd. Kun for at beskytte sine kære.
- Han er god ... - Så vil sandheden ikke skade ham.
Charles var ikke hos dig den dag. Det husker jeg, du sagde.
Du er også imod ham, Adam! Du har aldrig kunnet lide ham.
Lad os være! Han er ikke nazist! Det er han ikke. Lad os være!
Nu kender hun sandheden, men hun vil ikke acceptere den.
Den er for frygtelig.
Ikke fordi Rankin måske er Kindler, men fordi hun forelskede sig i ham.
Men hendes underbevidsthed kender sandheden og vil høres.
Viljen til sandhed i Deres datter kan ikke fornægtes.
Wilson, hvis han ikke er Rankin, burde vi let kunne afsløre ham.
Jeg vil kun bevise, at han er Franz Kindler.
Hvordan vil De gøre det?
Gennem Deres datter.
Hun er på vej til at bryde sammen. Det sker, når man er splittet.
De vil Rankin se. Han kan ikke stole på et hysterisk menneske.
Enten flygter han, hvilket er at indrømme sin skyld, eller ...
- Fortsæt. - Eller også myrder han hende.
De er rystet over min koldblodighed, men De er jo hendes far.
Det er netop derfor, jeg siger det sådan.
Vi vil naturligvis forsøge at forhindre et mord.
Men hans morderiske hensigter er det stærkeste bevis, Mary kan få.
- Hør, uret slår efter 100 år. - Det var en fælde.
Hr Wilson sagde, du var nazist. Og det skulle jeg tro på?
Dig, en flygtet nazist ... Jeg skulle fortælle ham om den lille mand.
- Hvem mente han, jeg var? - En nazist. Franz Kindler.
Han ville narre mig, men jeg snørede både ham og min far.
Du kan let bevise, du ikke er ...ham. Bare find en skolekammerat.
Han kan ikke røre mig. Vi er i sikkerhed, hvis du intet siger.
Det gør jeg ikke. På ære. De kan torturere mig!
Klokkespillet har vækket Harper.
Vi må gå ned og hilse på dem. Opfør dig helt naturligt.
- Smil til dem. Kan du klare det? - Ja, jeg kan ...
Vi ser dem i øjnene, skat.
Og da klokken slog, begyndte englen sin march.
- Jeg tager hatten af for Dem. - Tillykke, Mr Rankin.
- Skolemesteren bliver glad. - Men kan vi nu sove om natten?
Vi ser dem i øjnene, skat. Alle sammen.
Dine høns vil dratte ned af pinden hvert kvarter.
Sarah! Gardinerne skal trækkes for. Sollyset er skadeligt for dem.
Sikke noget sludder. Det har vi aldrig gjort før.
- Det er mit hus, og jeg forlanger det. - Det må du selv om.
- Det bliver et skummelt selskab. - Er klokken allerede så mange?
- Var det grimt at se ned i graven? - Ikke just behageligt.
Der er Mary jo. Goddag.
Jeg hader at udfylde recepter. Og sovepiller med.
Man sover efter en dags arbejde. Det kunne man da, til uret blev lavet.
- Mrs Rankin bestilte noget flødeis. - Den er leveret.
Han skulle forbi jeres hus, så jeg gav ham den. Mr Wilson.
- Mrs Rankin ... - Jeg går ikke udenfor uden Fred.
Morderen kan lure alle vegne efter et nyt offer.
- De har vel ikke glemt invitationen? - Selvfølgelig ikke.
- Mr Potter bad mig aflevere dette. - Det er isen ...
Bare den ikke er smeltet. Jeg vil ikke opholde Dem længere.
- En drink? Kender De dr. Hippery? - Ja, naturligvis ...
- Bedstemor, mangler du noget? - Nej tak.
Hvor er dr. Rankin? Jeg vil tale med ham om uret.
Ja, på min sidste rejse. Ønsker De noget?
- Hvad hed nu den franskmand? - Langrou.
Jeg sværger ved et dusin grave ude i skoven.
- Mordet skete for tre uger siden. - Mere te?
- Jeff, en drink til? - Emerson talte om forbrydelser.
- Der er Rankin. Det ved han nok. - Undskyld forsinkelsen.
Rankin ... Kender De Emersons digt? Forbryd dig, og jorden synes af glas.
Nej ...
Forbryd dig, og jorden synes lavet af glas.
Forbryd dig ...
Forbryd dig, og det synes, som om et sneklæde dækker jorden.
Sne som i skoven røber spor efter agerhøne, ræv, egern og muldvarp.
Man kan ikke kalde ord tilbage eller slette et fodspor.
Man kan ikke trække stigen op og dermed undgå at efterlade spor.
De er hr Wilson, ikke? Ved De, vi mistænker Dem for mordet?
Indtil videre. Potter mener, De var ude efter en antikvitet.
Hr Rankin, Harper var så fredelig, indtil uret begyndte at slå.
- Mary, hvad laver Wilson her? - Aner det ikke.
- Hvad er han ude efter? - Jeg ved det ikke.
- Har du det godt? - Ja, fint.
- Husk det nu. På fredag. - Godnat.
- Skal jeg hjælpe? - Nej...
Nej! Nej!
Mary ... Der sker ikke noget, skat.
Kæden knækkede, og perlerne faldt ud over gulvet.
Han førte hende ovenpå. Da jeg gik, græd hun stadig.
Hendes anelser får afløb. Hendes underbevidsthed har vundet.
Fra nu af må vi overvåge fru Rankin. Hun må ikke gå ud, uden jeg ved det.
Hvis De ikke kan finde mig, skal hun holdes tilbage.
- Forstår du, Sarah? - Hun kommer ikke forbi mig.
Hun har underskrevet sin dødsdom. Hendes liv afhænger af os.
Hver gang hun går på et glat fortov, eller er nær noget, der kan falde...
...kører bil eller andet, der kan ende med en ulykke, er hun i livsfare.
Ja, dommer. Hun kommer ikke forbi mig!
Velkommen. I dag skal vi tale om livsforløbet for Friedrich Der Grose...
- Koenig von Preussen, Kurf von Brandenburg og Prinz von Polen.
Kort sagt Frederik den Store ...
863 ...
- Hallo? - Mary?
Mary, det er Charles. Kan du høre mig?
Jeg kan ikke tale særlig højt, men der er sket noget vigtigt.
Du må komme til kirken straks. Kirketårnet. Forstår du?
- Ja, jeg forstår ... - Ingen må vide, du går derhen.
Mary, sig intet. Kom til kirketårnet, stil bilen bagved og tag bagdøren.
Okay? Farvel.
- Peabody! - Jeg kommer ...
Læg træet i stakken og tag fat på arbejdet igen.
Pas nu på, Mr Peabody. Deres træk, professor.
Skal du nogen steder? Hvorhen?
- Jeg spurgte, hvor du skulle hen. - Det hørte jeg godt.
- Sarah, jeg er en gift kvinde. - Du har ikke været gift længe.
- Vent, fru Rankin. - Hvad er der? Jeg har travlt.
Du behøver ikke snerre sådan af mig!
- Hvad er der, Sarah? - Jeg ...
- Vil du sige noget, så sig det. - Jeg forstår dig ikke mere!
Du var aldrig ond mod mig før! Måske er jeg blevet unyttig.
- Jeg er ikke ung mere. Skal jeg gå? - Sig ikke sådan noget sludder!
Det er sandt! Jeg pakker mine ting og rejser.
Sarah, undskyld jeg sårede dig. Det var ikke min hensigt.
Jeg kan ikke klare mig uden dig. Det ved du da?
Helt ærligt? Miss Mary ...
Sarah, vent nu lidt.
- Sarah, du rejser ikke fra mig, vel? - Du ved da, jeg holder af dig.
- Som var du min egen lille pige. - Sarah, jeg er nødt til at gå.
Hvorhen, Miss Mary?
Plag mig ikke, Sarah. Det er en hemmelighed.
Frøken Mary!
- Hvad er der i vejen? - Mit hjerte. Jeg kan ikke få luft.
- Frøken Mary, gå ikke fra mig... - Bliv liggende der og vær stille.
- Måske dør jeg. - Nej, du gør ej.
Jeg går ikke fra dig. 130, tak.
Jeg skulle møde Charles i kirketårnet, men jeg kan ikke.
Vil du bede ham vente på mig? Noah, ingen må vide noget.
- Det er vigtigt. - Okay.
238, tak ... Må jeg tale med hr Wilson?
Det bliver vist snevejr.
Fru Rands, fru Lundstorm. Har I arbejdet over i biblioteket?
- Nej. Vi lukkede som altid 15:30. - De har fuldstændig ret.
Jeg lod eleverne gå 10 minutter for tidligt.
Klokken er 15:44. Jeg spillede dam med hr Potter og glemte tiden.
Ved De, hvad De er? En distræt professor.
De er sandelig heldig i dag. Goddag, hr Hill.
- Jeg kan ikke finde ørevarmerne. - Ovre ved vanterne.
- Kom nu og hjælp os. - Jeg er straks tilbage.
Ovre ved kassen, som jeg sagde. Det er højeste mode.
85 cents ... De er dyre i år.
- Skal det også i ovnen? - De har en skadelig indflydelse.
Jeg ville kun blive et par minutter, men se nu hvad klokken er.
- Jeg vil gerne have revance. - Det er Deres tur.
Han er hed om ørerne. Man kan stadig lugte limen.
Se, professor ... Jeg sagde jo, det blev snevejr.
Se her, professor.
Alt eller intet?
Farvel, hr Potter.
Charles ...
- Du kom ikke hen i kirken? - Nej, Sarah fik et hjerteanfald.
Hun hviler sig nu. Jeff sagde, jeg skulle blive hos hende.
- Hvad er der i vejen, Charles? - Ikke noget.
Hvorfor skulle jeg gå til kirken? Du sagde, det var vigtigt.
Nej, det var ingenting. Min fornuftssans svigtede mig.
Charles, hvad er der?
Undskyld ...
Jeg føler mig bare anspændt. Jeg har også svage øjeblikke.
- Jeg fortæller det senere ... - Har de fundet ud af mere?
- Nej, ikke medmindre du ... - Jeg har været her hele dagen.
Rygtet siger, man vil foretage en anholdelse.
Episoden med perlerne fik mig til at tro, du ville gå til din far.
Hvis du havde ...
Du havde intet at frygte.
- Hvad sagde du til Noah? - Om hvad?
Har du ikke mødt ham? Kom du direkte fra kirken?
- Er det et krydsforhør? - Nej, jeg bad Noah køre dertil.
Jeg sagde, ingen måtte vide noget! Sig han ikke må køre! Ring til ham!
Hvis han dør, er det din skyld. Du blandede dig! Ellers var det gået.
Men du skulle være her den dag ... Hænge gardiner op! Ringe til Noah!
- Har du myrdet Noah? - Ja, hvis han kravler op ad stigen!
Det var mig, du ville myrde, ikke? Hvorfor ikke mig?!
Franz Kindler!
Slå mig ihjel. Jeg kan ikke leve med at være din kone og dræbe Noah!
Men når du myrder mig, så rør mig ikke!
Her, brug denne her!
Frøken ... Giv mig politiet.
Ja, vejspærringerne er sat op. Og han skjuler sig ikke i skoven.
Dommer Longstreet!
Hent Wilson, Noah. Jeg tilkalder politiet.
- Hvis han er der, bliver det let. - Hun er væk, hr Wilson.
- Hun er ikke i huset. - Kirketårnet?
- Jeg ved det ikke. - Hvis hun når frem før os ...
- Hvad skal vi gøre? - Ring til politiet og hent hjælp.
Kirken ... Jeg kommer . Skynd dig! Din søster lever måske endnu.
- Rør dig ikke. Jeg har en pistol. - Den behøver du ikke.
Jeg er alene ... Løft mig op.
- Siger du sandheden? - Hvorfor skulle jeg lyve?
- Fulgte nogen efter dig? - Jeg gik uset over kirkegården.
Jeg måtte have en undskyldning, så du ville lade mig komme op.
- Hvad vil du? - Jeg kom for at dræbe dig.
Nej, Mary, det er dig, der skal dø. Du skulle falde ned fra stigen.
Og falde skal du.
- Skidt, hvis jeg tager dig med mig. - Du er idiot.
Jeg så dem gennemsøge skoven, som Gud betragter små myrer.
- Jeg kan gemme mig der. - Ikke når de finder mig.
Elskede, du er på randen af et sammenbrud. Nu er det sket.
Hvorfor skulle du ellers besøge et kirketårn midt om natten?
- Naturligvis ville du begå selvmord. - Mord har ført Dem hertil.
Det nytter ikke nu.
- Se ud ad vinduet. Se! - Det er et gammelt trick.
Fiduser. De kender ikke til andet! Jeg behøver ikke fiduser.
Fiduser vil ikke hjælpe Dem. De er færdig, Franz Kindler.
Harpers beboere er ude efter Dem.
De jævne mennesker, De grinte af. Dem kan De ikke narre mere.
Vist kan De dræbe mig og Mary, men der er ingen flugtvej.
Verden lukkede sig om Dem, til der kun var Harper. Nu er der dette rum.
Og dette rum lukker sig også om Dem.
Det passer ikke, hvad de siger. Jeg adlød ordrer.
- De udstedte ordrerne. - Jeg gjorde kun min pligt.
- Jeg er ikke nogen forbryder. - Jo, du er.
Giv mig pistolen!
- Hr Wilson, jeg giver Dem en hånd. - Nej, ellers tak.
- Hvad skete der? - V-dag i Harper.
- Det forstår jeg ikke. Kom nu ned. - Ikke før jeg får en ny stige.
Jeg har slået anklen og hovedet. Fra nu af tager jeg den med ro.
Jeg henter en ny stige. De har haft besvær nok.
Godnat, Mary. Drøm sødt.
Undertekster tilpasset af LJENSEN http://subscene.com